‫אפשר להשתמש בטלפון?
‫אני עדיין בירושלים, ‫אתה לא עונה,
‫אני אנסה יותר מאוחר.
‫הכול בסדר?
‫בחור?
‫כן.
‫אתה לא מפה.
‫באתי לישיבה.
‫יפה. איזו ישיבה?
‫"דעת מנחם".
‫אתה בטוח? ‫אני חושב שכבר אין ישיבה כזאת.
‫אני מחפש ישיבה.
‫מחפש.
‫אתה יכול להישאר פה קצת, ‫עד שייגמר הגשם.
‫תודה.
‫"ברוך אתה, ה', אלוהינו מלך ‫העולם, שהכול נהיה בדברו."
‫מחפש עובד?
‫למה?
‫כי אני מחפש עבודה.
‫עבדת פעם באטליז?
‫לא.
‫רשמתי בחורים לישיבה.
‫טוב, פה זה אחרת.
‫אני יודע.
‫יש לך איפה להיות, לישון?
‫אני אמור לישון אצל חבר כמה זמן, ‫עד שאני אסתדר.
‫זה שלא עונה?
‫הוא יענה.
‫תחזור הביתה, זה לא בשבילך כאן.
‫בסדר, אין בעיה.
‫זה לא כל כך פשוט.
‫מה?
‫מה אתה עושה?
‫עזוב!
‫באתי בשבילך.
‫אין לי לאן ללכת.
‫נו, תענה, דבר כבר.
‫אני לא מאמין לך.
‫"יתגדל ויתקדש שמה רבא." ‫-אמן.
‫"בעלמא די ברא כרעותה ‫וימליך מלכותה
‫"בחייכון וביומיכון ‫ובחיי דכל בית ישראל
‫"בעגלא ובזמן קריב. ‫ואמרו אמן." -אמן.
‫אתה עדיין מחפש עבודה?
‫אכלת משהו? אתה רעב?
‫בערב נלך ללמוד?
‫אבא שלי ז"ל היה נח כאן לפעמים.
‫בוא נחזור, יש לנו הרבה עבודה. ‫-ואתה?
‫אדם צעיר צריך ללמוד ולהתפלל.
‫המנוחה והבטלה מביאה שעמום ‫והשעמום...
‫השעמום מוביל לשיגעון.
‫אתה יכול לישון פה ‫עד שתמצא ישיבה.
‫אני הייתי נותן הכול כדי ללמוד.
‫בוא, פה.
‫הי, אבא.
‫שלום.
‫יעקב?
‫קח את הספרים, ‫שים אותם במקום. -טוב.
‫שלום.
‫תביא לי עוד מוכשרים. ‫-מה?
‫עוד מוכשרים.
‫תענה כבר!
‫מה זה? מה קורה כאן?
‫כלום. סליחה.
‫זה בסדר.
‫מה זה? ‫-לא, לא, עזוב, זה...
‫אתה יכול להסתכל.
‫מה זה, אתה ציירת?
‫רשמתי. ‫-רשמת.
‫אתה למדת את זה? ‫למדת לצייר?
‫בערך. לימדתי את עצמי.
‫אני יכול לצייר גם אותך, ‫אם אתה רוצה.
‫אני יוצא רגע.
‫לאן?
‫זה בסדר?
‫רפאל?
‫מה שלומך? ‫-טוב.
‫מה העניינים? ‫-בסדר גמור.
‫לא התראינו המון זמן. ‫-כן.
‫בבקשה, אני לא רוצה... ‫אני לא רוצה שתעשה את זה פה!
‫מה התלמוד לומר לכפר עולם מאשר ‫חוטא על הנפש?
‫מי בקרבו לכפר על החטא?
‫אדם היושב בתענית נקרא "חוטא".
‫אדם צדיק שגזר על עצמו תענית
‫ונמנע מן היין
‫הוא נקרא חוטא. ‫הוא צריך להביא קורבן.
‫למה?
‫מה הפשט?
‫הקב"ה לא רוצה ‫שאדם יצער את עצמו.
‫הוא רוצה שייהנה מהחיים.
‫הרי לשם מה ברא את העולם, ‫בסופו של דבר?
‫להיטיב.
‫להיטיב איתנו.
‫הרב, זה לא...
‫זה לא מספק אותי.
‫הרי הנזיר מצווה להביא קורבן
‫בעבור זה שהוא לא רצה ‫להתמודד עם האתגר.
‫להיות עבד השם זה... ‫זה עבודה יומיומית.
‫זה לאהוב את הקושי, ‫לאהוב את ההתגברות.
‫זה להיות עבד השם.
‫לאהוב את הקושי.
‫תודה.
‫לאן אתה הולך?
‫אני הולך לטבול מחוץ לעיר.
‫ארוחת שבת, אתה לא בא?
‫אתה רוצה שאני אבוא?
‫כן.
‫אז בוא איתי למעיין.
‫לא, אני לא יכול, אני הבטחתי ‫לרבקה שאני אבוא לעזור לה.
‫כמה שנים ‫לא יצאת מירושלים, אהרון?
‫אתה בא?
‫בוא, כנס.
‫המים לא קרים? ‫-קפואים.
‫המים טובים.
‫אבא הגיע!
‫אבא, מי זה? ‫-יעקב, בוא תעזור לי עם הכוסות.
‫מעין עולם הבא ‫מעין עולם הבא
‫יום שבת מנוחה
‫כל המתענגים בה ‫יזכו לרוב שמחה
‫מחבלי משיח יוצלו לרווחה
‫פדותינו תצמיח ונס יגון ואנחה.
‫ראית אותי?
‫ראית?
‫איפה למדת?
‫ב"אור וחסד" בצפת.
‫את זה... מיץ, מיץ. ‫-הנה. את המיץ אתה יכול לקחת.
‫מאוד טעים. ‫-תני לי חתיכה קטנה.
‫אהרון כמעט ולא אוכל בשר ודגים.
‫תני לי ביס קטן. ‫-תאכל כמה שתאכל, טוב?
‫זה גדול מדי.
‫בוא, תיקח חתיכה.
‫אני אוכל ככה. זהו.
‫ינקי?
‫למה אתה לא אוכל? ‫קח חתיכה יותר גדולה.
‫איך אתה תגדל ככה?
‫אימא, זה לא טעים לי.
‫כל מה שאימא שלך עושה זה טעים.
‫יש לכם משפחה יפה. ‫-תודה.
‫אז מה אתה עושה בירושלים?
‫לומד, חוסך קצת כסף.
‫ואיפה אתה גר?
‫בחדר הקטן באטליז. ‫-במחסן?
‫זה רק לכמה ימים. ‫-יש לך פה משפחה?
‫לא. ‫-ושידוכים?
‫בינתיים אני לומד, מתחזק.
‫בעזרת השם, יום אחד.
‫טוב, אז תדע שאם אתה צריך משהו, ‫אל תתבייש. אתה יכול לבקש.
‫בוא, תעשה מזה קוביות.
‫מזה? ‫-כן.
‫אחד אחד, תפריד.
‫לא, לא, אל תצליב ידיים.
‫סכין תמיד כלפי הקרש, חזק, ככה. ‫בבקשה.
‫מה אתה מחייך? ‫אתה ראית פעם קצב מחייך?
‫סכין זה הכלי שלך. תכבד אותו.
‫צריך להעביר ‫את הבשר הזה במכונה.
‫אני אעשה את זה. ‫אני אעשה את זה.
‫לא, לא, אתה לא יכול לעשות את זה ‫לבד. חכה לי, אני בא לעזור לך.
‫תחזיק יציב.
‫שלום עליכם.
‫שלום עליכם!
‫שלום עליכם.
‫מחכים לנו, רב אהרון.
‫מחכים לנו, מחכים לנו.
‫כל זה בשבילי?
‫זה בשבילך.
‫השפונדרה שלי.
‫תיסע לבד, אני מאוד עסוק.
‫אין לי רישיון, רב אהרון.
‫עסוק.
‫זה בסוף העולם, בית התמחוי הזה.
‫זה בסדר, אהרון.
‫זה בסדר, סע, אני... ‫אני אעשה את זה.
‫אתה לא רוצה לחבוש את זה?
‫הוא מצפת. ‫-מי?
‫עזרי, הבחור שלך.
‫אני יודע, הוא למד ב"אור וחסד".
‫אני יודע. העיפו אותו משם.
‫למה? ‫-"הוא עשה מצוות".
‫שלח אותו, שילך.
‫איפה גמילות החסדים? ‫איפה העזרה?
‫אבא שלי היה מעסיק אותו, ‫זה אטליז של אבא שלי.
‫הוא מתחזק אצלי.
‫אבא שלך היה מעסיק אותו?
‫אתה בטוח?
‫אני מתחזק אצלו.
‫אתה מה?
‫אתה לא מכיר אותו.
‫מדברים עליו. אני דואג לך.
‫בסדר.
‫אני לא יודע מה ביררת ‫ואני לא יודע מה אומרים, הרב.
‫עם כל הידע שלך בגמרא ‫ועם כל הניסיון...
‫את הדבר הזה אתה לא תופס.
‫הקב"ה ברא את עזרי ‫והקב"ה מקיים את עזרי
‫ואת עבודת השם של עזרי ‫רק עזרי יכול לעשות.
‫תראה את הבטלן הזה, ‫ישראל פישר.
‫ראו אותו עם הבת של מרדכי, ‫שרה'לה.
‫עוד אחד שעושה צרות.
‫מה אתה עושה כאן?
‫-המקום הזה נותן לך השראה?
‫לפעמים.
‫לא התכוונתי להפריע לך לצייר. ‫אתה יכול להמשיך.
‫לרשום. אתה לא מפריע לי.
‫תמשיך, באמת.
‫אתה רוצה לעשות רישום שלי?
‫שב.
‫תוריד את הכובע.
‫תרפה.
‫גם את הפנים.
‫אז למה באת לכאן?
‫חיפשת אותי?
‫לא, אני שכחתי משהו באטליז.
‫תימנע.
‫יש לנו הזדמנות להתעלות,
‫להתגבר, ‫לקיים את השליחות שלנו בעולם.
‫הרי לא היה בא לנו הניסיון הזה ‫אם לא היינו יכולים לעמוד בו, הרי.
‫למה הקב"ה ברא את התאווה?
‫בשביל הזדככות הנפש.
‫אנחנו בשליחות.
‫הקב"ה לא ברא כלים מקולקלים. ‫אין דבר כזה "מקולקל".
‫תראה איזה יופי, ‫איזו מורכבות.
‫אתה יצירת מופת.
‫במקום שבן אדם מתחיל להתגבר, ‫זה המקום שלו.
‫זה המקום שלנו, זה המקום ‫שאנחנו, רק אנחנו מתגברים.
‫שום אדם רגיל ‫לא מבין את המקום הזה.
‫הייתי במקווה היום.
‫תעזור לי כאן...
‫אהרון?
‫-מה?
‫אתה יכול לעזור לי עם הנתח?
‫בוא.
‫בוא, תן לי את הגב.
‫לאט לאט עכשיו.
‫לאט.
‫תחזיק, רגע. ‫-תרים טיפה, תעזור לי.
‫פה?
‫סיימת? ‫-עוד רגע.
‫אתה בסדר? ‫-בסדר גמור.
‫מה אתה כל כך רציני? ‫תחייך, סיימנו.
‫תחייך.
‫אתה בסדר?
‫אתה רעב?
‫אני רעבה.
‫אז בוא, נאכל משהו.
‫מה, עוד לא אכלת?
‫לא, חיכיתי לך.
‫הייתה לכם היום הרבה עבודה?
‫ברוך השם.
‫זה טוב, לא? ‫-כן.
‫פגשתי היום את הרב וייסמן.
‫הוא אמר לי שהוא ראה שפתחת ‫את החנות ושהוא ממש שמח.
‫מה קרה?
‫כלום.
‫אני חושבת שזה טוב שאנחנו פותחים ‫את החנות לקראת החגים עכשיו.
‫"יתגדל ויתקדש שמה רבא." ‫-אמן.
‫"בעלמא די ברא כרעותה ‫וימליך מלכותה
‫"בחייכון וביומיכון ‫ובחיי דכל בית ישראל
‫"בעגלא ובזמן קריב. ‫ואמרו אמן." -אמן.
‫הוא ממשיך להיפגש עם שרה.
‫מי?
‫ישראל פישר, הבחור שהראיתי לך.
‫תראה את אבא שלו. ‫האיש אומלל.
‫היה לא קל למצוא לשרה שידוך.
‫מה שלומך, שרה? ‫-יהיה בסדר, בעזרת השם.
‫הכנת לי? ‫-כן.
‫אימא, אימא... -אבא, אבא... ‫-לא, לא, לא, לא לרוץ כאן.
‫אתה יודע, יעקב.
‫אבא, אבא... נו, אבא, ‫אני חייב לשירותים. -בבקשה.
‫תודה. כמה אני חייבת לך? ‫-לא חשוב, תשלמי לי פעם אחרת.
‫לא, אני רוצה לשלם עכשיו. ‫-יעקב, תחזור, בבקשה.
‫אתה יודע שאסור לך להיות פה. ‫אני מבקש, תהיה שם.
‫אבל, אבא, אני צריך לשירותים. ‫-מה? -אני רוצה לשלם עכשיו.
‫תטחן בשר. את רוצה לשלם עכשיו? ‫אוקיי...
‫אהרון... ‫-זה 90 שקלים.
‫אהרון, מה עם הכתף שלי?
‫וגרונות. ‫-הגרונות, מיד.
‫אבא, נו, אני חייב לשירותים. ‫-די!
‫בוא, יורד גשם!
‫אולי תחזור מוקדם היום?
‫בסדר, נראה.
‫להתראות. ‫-"ערבית", "ערבית"...
‫בוא, שושי, בוא, תקפוץ.
‫רבותיי, "ערבית".
‫בוא תתפלל איתנו.
‫מסכת תענית.
‫הקב"ה מבטיח לצדיקים
‫שהוא יישב יחד איתם ‫במעגל אחד בגן עדן.
‫אם זה כתוב בגמרא, ‫אז זה לא רק לצדיקים.
‫זה פונה לכל אחד ואחד מאיתנו.
‫איך?
‫כידוע, אפילו ריקנים שבישראל ‫מלאים מצוות כרימון.
‫כולנו גם צדיקים, גם החוטא.
‫מי שלא עמד בניסיון חייב להמשיך ‫ולנסות לשאוף להיות צדיק.
‫אם מישהו נחשב לחוטא, ‫צריך לא להתייאש.
‫הקב"ה מזמן לו ניסיון חדש.
‫וכשיעמוד בו, גם הכישלון ‫ייחשב לו כזכות.
‫טוב לי, טוב לי תורת פיך ‫מאלפי זהב וכסף
‫מאלפי זהב וכסף...
‫"ברוך אתה, ה', אלוהינו מלך העולם, ‫המוציא לחם מן הארץ."
‫בתיאבון.
‫טעים לי.
‫בשורות טובות.
‫שלום. ‫-שלום וברכה.
‫תראה, רב אהרון,
‫הבחור שעובד אצלך,
‫הוא לא שייך לפה.
‫מה זאת אומרת?
‫טוב לא יכול לצאת מזה.
‫יש סיפורים.
‫הוא מקלקל אנשים ישרי דרך.
‫בעל הבית,
‫אל תכניס לנו אותו הביתה.
‫אל תביא לנו אותו לבית הכנסת
‫ולא לשכונה.
‫עזרי?
‫לא התעוררתי.
‫אתה יודע מה השעה כבר?
‫למה לא הערת אותי?
‫האסון הנורא שקרה לאברכים ‫שרצו לעזור ויצאו ניזוקים.
‫עכשיו הם פונים להזהיר כי בא ‫לקבריהם לשון הרע ומאיים על ביתנו.
‫ידוע שלאחרונה מסתובבים אנשים ‫שנראים כאברכים
‫אך מעשיהם פסולים.
‫בוקר טוב, שרה'לה. ‫-בוקר טוב, רבקה. -מה שלומך?
‫ברוך השם.
‫ילד, ילד, בוא רגע. ‫-ראית את אהרון?
‫לא, מצטערת. בדקת באטליז?
‫האטליז סגור.
‫לא ראיתי אותו.
‫לא ראית אותו בבוקר? ‫-לא. -"יאיר ה' פניו אליך ויחונך.
‫"יישא ה' פניו אליך ‫וישים לך שלום."
‫ברכה והצלחה, ‫ברכה והצלחה. השם...
‫יעקב! מה איתך?
‫השם ישמרך.
‫איך היה היום שלך?
‫הייתה הרבה עבודה.
‫מה קרה?
‫הכול בסדר, רבקה'לה, ‫זה בראש שלך.
‫שלום.
‫אהרון לא פה?
‫לא.
‫סימן טוב.
‫מה?
‫אם הוא השאיר אותך פה לבד, ‫זה סימן טוב.
‫אני רוצה צלי כתף, בבקשה. ‫-בטח.
‫אני יכולה חתיכה יותר גדולה?
‫זה טרי, נכון?
‫כן, זה מאתמול.
‫אני כבר אקח את הכול.
‫אוקיי.
‫אתה יכול לנקות לי אותו?
‫תודה.
‫למדת לעשות את זה ממש יפה.
‫תודה.
‫בטח זה קשה להיות לבד.
‫תבוא הערב לארוחה.
‫"יהא שלמא רבא מן שמיא ‫וחיים עלינו ועל כל ישראל,
‫"ואמרו אמן." ‫-אמן.
‫"עושה שלום במרומיו, הוא יעשה ‫שלום עלינו ועל כל ישראל
‫"ואמרו אמן." ‫-אמן.
‫אני אדבר איתו. ‫אתה רק תבוא איתה.
‫תלכו בלעדיי.
‫הוא השתגע לגמרי.
‫מי? ‫-מרדכי.
‫די, די.
‫אני צריך שתבוא עם שרה'לה.
‫יש לי את הצרות שלי. ‫זה לא מתאים עכשיו.
‫בדיוק בגלל זה זה הכי מתאים.
‫אבא, אל תלך. -הייתי צריך ‫לעצור את זה מזמן. -אבא...
‫כנסי, שרה.
‫סע!
‫יבוא.
‫שלום עליכם.
‫בשביל מה באתם לכאן? ‫-אתה יודע טוב בשביל מה.
‫אולי שב, נדבר. ‫-נוח לי פה.
‫ישראל, אתה יודע מי אנחנו. ‫בוא נשב ונדבר.
‫אין לנו על מה לדבר.
‫ישראל... ישראל...
‫ישראל, לא כדאי להתחיל ככה.
‫שרה'לה השתדכה.
‫מהיום והלאה אתה מתרחק ממנה.
‫לא פגישות, לא טלפונים, ‫אין לך שום קשר איתה.
‫אתה רוצה להרוס לבת שלך את החיים? ‫כן? זה מה שאתה רוצה?
‫אל תגיד לי איך לגדל את הבת שלי, ‫אה? חצוף!
‫אנחנו לא משחקים. ‫היא החיים שלי.
‫תעזוב את הילדה שלי. ‫-היא כבר לא ילדה.
‫אם אימא שלך לא הייתה פה...
‫אני אוהב אותה!
‫אני אחריב את העולם בשבילה.
‫אתה אוהב אותה?
‫אתה לא מתבייש ‫לדבר ככה ליד אבא שלה?
‫אנחנו עצרנו את המשמרת, ‫שלא יבואו לפה.
‫אתה יודע מה יקרה ‫אם הם יבואו לפה, נכון?
‫הם ידפקו לך בדלת, אתה תפתח, ‫הם ייכנסו ויהפכו לך את הבית.
‫אחר כך הם יפרקו אותך במכות,
‫אימא שלך תצעק אבל אף אחד ‫לא יבוא לעזור לך. אתה תברח,
‫אולי אפילו לבית כנסת, אבל אף אחד ‫לא יכניס אותך לשום מקום
‫כי כולם כבר יודעים מזה.
‫אתה לא יכול לעשות מה שאתה ‫רוצה פה. אתה מבין את זה, נכון?
‫"ברוך אתה, ה'." ‫-ברוך שמו.
‫"ברוך אתה, ה'." ‫-ברוך שמו...
‫הנה, נתנאל, תעביר את זה לאבא.
‫תאכל, שמעון.
‫אבא, קיבלתי 100 בחומש.
‫יפה מאוד.
‫יפה.
‫יופי.
‫באתי להראות לך בחנות, ‫אבל לא היית.
‫עברה חמורה לציבור הקונה ‫אצל האטליז ברחוב הנביאים.
‫הנה התגלה שהאטליז ‫בלב שכונתנו אינו כשר
‫ולמרות זאת "כשרות למהדרין" ‫מתנוססת על דלתותיו.
‫הישמרו פן תאכלו טרפה.
‫אנו קוראים לציבור שומר מצוות
‫להימנע מלהיכנס ‫בדלתות המוסד המפוקפק הנ"ל
‫בו נחזו חטאים וחצופים המתחזים ‫לאברכים ומעשיהם פסולים...
‫טרפה זה.
‫הבחור המוחלט רבי יהודה שטרן ‫יישא למזל טוב את בת גילו
‫הבתולה המהוללה ‫שרה כץ, שתחיה,
‫בחופה וקידושין כדת משה וישראל.
‫מזל טוב!
‫עוד יישמע בהרי יהודה
‫ובחוצות, ובחוצות ירושלים
‫קול ששון וקול שמחה...
‫"יתגדל ויתקדש שמה רבא." ‫-אמן.
‫"בעלמא די ברא כרעותה ‫וימליך מלכותה
‫"בחייכון וביומיכון ‫ובחיי דכל בית ישראל...
‫"בעגלא ובזמן קריב.
‫"ואמרו אמן." ‫-אמן...
‫"יהא שמא רבא מבורך ‫לעולם ולעולמי עלמיא..."
‫אי אפשר להמשיך ככה.
‫יש לי משפחה, יש לי אישה, ‫יש לי ילדים.
‫לי יש רק אותך.
‫אני אשמור עליך.
‫צדיק, אתה לא הקשבת לנו.
‫אתה רוצה שלא יקנו אצלך יותר?
‫שיעשו עליך חרמות?
‫שיגידו שאתה מאכיל את הציבור...
‫מאכלות אסורות?
‫לא רק שאתה תצטרך ‫לעזוב את העסק,
‫גם תצטרך לקחת ‫את אשתך ואת הילדים...
‫ולעזוב את השכונה, ‫אם הם בכלל יבואו איתך.
‫תצטרך לעזוב את השכונה, ‫לא תהיה לך ברירה, צדיק.
‫צדיק!
‫כמה שאתה צדיק, ‫אתה כבר לא יכול להחליט פה יותר.
‫שלום עליכם.
‫על מה המהומה, חברים?
‫נגמר הבשר?
‫הרב וייסמן, תשמע, אנחנו...
‫אני אקח את זה על אחריותי.
‫אני אדבר איתו.
‫זה... זה נגע רע. זה כבר אתמול ‫היה צריך להיות פתור.
‫אנחנו... אין לנו כבר זמן יותר. ‫-אבל אני מכיר אותו, מה יש?
‫אני מכיר את אבא שלו ז"ל. ‫יש לו זכות אבות.
‫אבא שלו היה אדם ישר.
‫אנחנו לא יכולים להסתכן.
‫בשביל העתיד של הילדים שלנו, ‫אנחנו לא מוכנים.
‫זה... זה דיני נפשות פה.
‫אתם שופכים דם. ‫אין לכם שום הוכחות.
‫אנחנו לא מוכנים להסתכן ‫בשביל הניסיון ש...
‫שאתה מנסה לעשות פה. ‫לך למעלה ותראה מה קורה שם.
‫אנחנו לא מוכנים
‫בשביל הנפש הרכה של ה...
‫של הילדים שלנו.
‫זה נגע רע וזה נגע בך ו...
‫וזה כבר השפיע עליך, ומי יודע ‫איזה נבלות וטרפות אתה הכשרת כאן.
‫מה אתה בכלל מבין בילדים, שייגעץ! ‫תסתלק מכאן!
‫אתם בני תורה בכלל? ‫-אנחנו לא עוזבים פה.
‫אני מחליט פה! אתם ממרים את פי! ‫אתם בני תורה? אתם פושעים!
‫תסתלקו מכאן! החוצפה שלכם ‫זה יותר נורא מהכול! תסתלק!
‫תסתלק! תתביישו!
‫מה כל כך קשה לך ‫פשוט להגיד לו שילך?
‫למה אתה מתעקש? ‫למה, רב אהרון?
‫מה קרה לך? מה קרה לך? ‫אבא שלך חתך לך את הלשון?
‫ריבונו של עולם, תדבר! ‫מה אתה שותק?
‫אני חי.
‫אני צריך אותו.
‫הייתי מת. עכשיו אני חי.
‫זה דבר אחד. ‫-ועוד משהו...
‫רפאל.
‫זה שלך.
‫חוטא.
‫חוטא ומחטיא.
‫אין לך מקום בעולם הבא, חוטא.
‫צריך להתרחק ממך.
‫צריך לנדות אותך.
‫אסור להסתובב בארבע אמות שלך.
‫תלך מפה.
‫לכו מפה! לכו מפה!
‫עזרי...
‫אני יודע.
‫למה אתה מתפלל, אהרון?
‫איפה אתה רוצה להיות?
‫אני רוצה להיות פה.
‫את רוצה שאני אלך? ‫-לא, אבל אתה צריך להחליט.
‫אין לי מה להחליט. ‫אני רוצה להיות פה.
‫אבל מה נעשה עכשיו? ‫זה הבית שלנו.
‫לא הכנסתי את זה הביתה.
‫זה לא שלי, זה לא אצלי, ‫זה יצר הרע ש...
‫שהשתלט עליי.
‫לא הכנסתי את זה הביתה.
‫תשמרי עליי.
‫אימא, מה זה? ‫-זה שמעון לא אוכל.
‫את זה, תכניסו את זה לתוך התיק ‫ותחלק את המטבעות, בבקשה.
‫קח בינתיים את הסנדוויץ'.
‫יופי. בוא לכאן.